Фотографски практики и трансгресивни естетики в романа на Ерик-Еманюел Шмит „Когато бях произведение на изкуството“ (Филология, 2019)
В романа си „Когато бях произведение на изкуството“ Ерик-Еманюел Шмит потапя читателите в света на съвременното изкуство, като възприема гледната точка на персонажа разказвач Тацио Фирели. В ретроспективен разказ от първо лице се описва физическата трансформация на младия мъж Тацио в „живата скулптура“ Адам бис.В статията се анализират както фотографските образи, обвързани с определени функции на фотографските практики, така и някои съвременни трансгресивни и радикални естетики, описани в романа и подчинени на общата стратегия за манипулация на художника и скулптор Зевс-Петер Лама. Нарастващата медийна видимост на изображенията и деперсонализацията на референта, сведен до предмет за визуална консумация, ситуират човека експонат в плоскостта на зрелището и сензацията.Трансформиран в „обезпокоително-странен“ предмет на изкуството и лансиран като продукт на пазара на изкуство, Тацио-Адам проследява и описва художествени течения, пърформанси и творци от парадоксалната гледна точка на одушевено произведение на изкуството. Погледът към многообразието от трансгресивни естетики има иронично-сатиричен заряд, а препратките към творби и явления в света на изкуството от втората половина на XX век отразяват крайностите при стремежа към творчески иновации.
Keywords: Ерик-Еманюел Шмит; съвременен роман; фотография; изкуство; манипулация