Women‘s literature and the canon: how to write history of women’s literature today? (Colloquia Comparativa Litterarum, 2025)
Статията проследява навлизането на теоретичния феминизъм в България през 90-те години на XX век – отначало като доминиращо влияние на френската школа, наречена gynesis, а след това, вече в началото на новия век, като преобладаваща ориентация към англоезичната традиция на гинокритиката. Изведени са паралели с други балкански литератури и са очертани някои проблеми, свързани с възможността да се обособи самостоятелна история на литературата, създадена от жени. След като очертава в най-общи линии явлението „женско писане“ от втората половина на 90-те години, изследването се фокусира върху отношенията между „женската литература“ и канона. В последната част на статията е разработен въпросът за онези подходи, които биха създали алтернатива на традиционната, андроцентрично ориентирана и йерархично структурирана литературна история. Представени са три модела на „женска“ литературна история – и трите с техните предимства, но и с техните недостатъци.
Keywords: литературен феминизъм; женско писане; история на женската литература в България; жените и канонът в литературата