(untitled) (Colloquia Comparativa Litterarum, 2025)
Статията разглежда особената роля на пътуването - духовно и физическо, в три романа на автори, емигрирали от Балканите: Париж-Атина от Василис Алексакис, Хотел Европа от Думитру Цепеняг и Убийство във Византия от Юлия Кръстева. Представя се идеята, че емигрантът, веднъж напуснал родината си, никога повече не може да създаде същите укрепени връзки с което и да било населявано пространство, нито пък да бъде приет за напълно ‘свой’. Неизменното му движение се явява своеобразна реакция от това ‘обезкореняване’ и се превръща в начин на живот и мислене – т.е. в един съвременен ‘номадизъм’.