(untitled) (Colloquia Comparativa Litterarum, 2025)
От смъртта на душевното благородство в западноевропейския роман се ражда „социалният реализъм“ от балзаковски тип. Това раждане е белязано от трансформацията на романния персонаж от морален в „социален индивид“ (С. Хаджикосев). По-късно процесът ще доведе логично до възшествието на антигероя и ще завърши с „циничния реализъм“ (réalismе cynique), проповядван от автори като Фредерик Бегбеде. Съществува ли друг реалистичен път, по който един романист може да поеме – това е фундаменталният въпрос, на който тази статия се опитва да отговори, опирайки се върху десетина значими романни творби от XIX и XX век.