(untitled) (Colloquia Comparativa Litterarum, 2025)
В този текст разглеждам в близък прочит Военен дневник (1914-1918) на Ернст Юнгер като изходен текст както на неговото последващо литературно творчество, така и за по-късната му политическа радикализация вдясно през Ваймарската република. Представянето на войната във Военен дневник става посредством една дистанцираност с имплицитно естетически характер, която ще получи литературна форма във В стоманени бури (1920) и военните книги на Юнгер. При еволюцията на Юнгер от аполитичен младеж, доброволец в Първата световна война, до емблематична фигура на т. нар. „консервативна революция“ фронтовият опит, фиксиран във Военен дневник, претърпява идеологическо преосмисляне и натоварване, при което привидността и сиянието/заслеплението на естетическото конституира политически субекти. Текстът е част от по-обемно изследване, съпоставящо Иван Мешеков и Ернст Юнгер.